קופי אנאן
קוֹפִי אַטָה אַנָאן (באנגלית: Kofi Atta Annan; 8 באפריל 1938 – 18 באוגוסט 2018) היה דיפלומט ומדינאי גאנאי, שכיהן כמזכיר הכללי של האומות המאוחדות מ-1 בינואר 1997 עד 31 בדצמבר 2006. חתן פרס נובל לשלום לשנת 2001.
![]() | |||||||
קופי אנאן בשנת 2003 | |||||||
לידה |
8 באפריל 1938 קומאסי, גאנה ![]() | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
פטירה |
18 באוגוסט 2018 (בגיל 80) ברן, שווייץ ![]() | ||||||
מדינה | גאנה | ||||||
השכלה |
| ||||||
בן או בת זוג |
ננה אנאן (1984–18 באוגוסט 2018) טיטי אלקיג'ה (1965–1983) ![]() | ||||||
| |||||||
פרסים והוקרה | |||||||
| |||||||
חתימה |
![]() ![]() | ||||||
![]() ![]() |
ביוגרפיה עריכה
נעוריו ותחילת דרכו עריכה
אנאן, בנם של הנרי רג'ינלד וויקטוריה אנאן, נולד ב-8 באפריל 1938 בעיר קומאסי בגאנה. לפי המסורת בגאנה, פירוש שמו הפרטי הוא "נולד ביום שישי", ומשמעות השם השני, "אטַה", היא "תאום", והוא ניתן לו בהיותו אחד משני תאומים. השם אנאן הוא גם שם פרטי הניתן לילד הרביעי במשפחה, אך במקרה של משפחת אנאן נעשה בדורות קודמים לשם משפחה. משפחתו הייתה שייכת לאליטה הגנאית - שני סביו ודודו היו מנהיגי שבטים, והוא משתייך לקבוצות האתניות אסאנטה ופנטה.
אנאן נישא לננה מריה אנאן (לגרגרן), עורכת דין ואמנית משוודיה, אחייניתו של חסיד אומות העולם ראול ולנברג. היו לו שני ילדים מנישואיו הקודמים לטיטי אלקיג'ה, ממנה התגרש בשנות השבעים.
לימודים אקדמאיים עריכה
בין השנים 1954–1957 למד אנאן בפנימייה המתודיסטית היוקרתית מפאנטסיפים (Mfantsipim) בקייפ קוסט, מחוזה הראשי של גאנה. ב־1957, כשסיים את לימודיו, הייתה גאנה לקולוניה הבריטית הראשונה דרומית לסהרה שזכתה לעצמאות. ב־1958 החל אנאן את לימודיו לתואר בכלכלה באוניברסיטה למדע וטכנולוגיה של קומאסי. הוא זכה למלגה מטעם קרן פורד, והשלים את לימודיו במק'אלסטר קולג' במינסוטה, ארצות הברית. בשנים 1961–1962 למד אנאן במכון ללימודים בינלאומיים מתקדמים (Institut universitaire des hautes études internationales) בז'נבה, שווייץ, וב־1972 השלים את לימודיו לתואר שני בניהול בבית הספר לניהול של MIT. הוא דבר שפות רבות באופן שוטף, ביניהן אנגלית, צרפתית, אקאן (אנ'), כמה שפות קרו (אנ') וניבים אפריקאיים שונים.
קריירה עריכה
הקריירה באו"ם עריכה
אנאן החל לעבוד עבור ארגון הבריאות העולמי (WHO) ב-1962. בין השנים 1974–1976 היה ראש מנהל התיירות בגאנה. לאחר מכן, שימש אנאן כתת-המזכיר הכללי של האו"ם בשלוש משרות בזו אחר זו: ניהול משאבי אנוש ומתאם אבטחה (1987-1990), ניהול תקציבי (1990-1992) ופעולות לשמירה על השלום (1993–1994). באוקטובר 1995 נתמנה אנאן לשליח האו"ם ליוגוסלביה.
בספרו של מפקד כוחות האו"ם ברואנדה רומאו דלאיר (Shake Hands with the Devil: The Failure of Humanity in Rwanda) מותח דלאיר ביקורת קשה על התנהלותו של אנאן במהלך רצח העם ברואנדה ב־1994, שעה שהיה תת-המזכ"ל לשמירה על השלום. לטענת דלאיר נקט אנאן מדיניות פאסיבית מדי ומנע מכוחות האו"ם להתערב במשבר, התערבות שיכולה הייתה לצמצם את היקף הטבח.
כמזכ"ל האו"ם עריכה
ב־13 בדצמבר 1996 נבחר אנאן בידי מועצת הביטחון לתפקיד המזכיר הכללי ומינויו אושר ארבעה ימים לאחר מכן בידי העצרת הכללית. הוא החל את הקדנציה הראשונה שלו ב־1 בינואר 1997, בהחליפו את המצרי בוטרוס בוטרוס ראלי, והיה למזכ"ל הראשון מבין אזרחי אפריקה שמדרום לסהרה.
ב־10 בדצמבר 2001 זכה אנאן בפרס נובל לשלום - מחצית הפרס הוענקה לו אישית, ומחציתו האחרת לארגון האומות המאוחדות כולו.
ב־1 בינואר 2002 חודשה כהונתו של אנאן והחלה הקדנציה השנייה שלו בתפקיד המזכיר הכללי. מהלך זה קבע תקדים בתולדות האו"ם, מכיוון שעל פי המדיניות הלא רשמית, עובר התפקיד בין יבשות מדי שתי קדנציות. זו הייתה הקדנציה השלישית ברציפות של תושב אפריקה.
בראשית שנת 2004 חשף ה"ניו יורק סאן" כי קוג'ו אנאן, בנו של מזכ"ל האו"ם, מעורב בשערוריית "נפט עבור מזון" בעיראק.[1] על פי החשד, הוא קיבל במשך תשע שנים כספים מהחברה השווייצרית "קוטקנה" (Cotecna) שהייתה אחראית לפיקוח על התוכנית. על פי ההאשמות, קוטקנה נבחרה אף על פי שלא הגישה את ההצעה הטובה ביותר והמשתלמת ביותר עבור האו"ם. אנאן עצמו זוכה מהחשד כי התערב אישית על מנת להבטיח שחברה שבה מועסק בנו תזכה במכרז. עם זאת, החוקרים מצאו פגם בכך שלא הכריז על ניגוד אינטרסים, כנדרש.
ב־13 במרץ 2005 ביקר אנאן בישראל לרגל חנוכת המוזיאון החדש ביד ושם.
ב-14 בדצמבר 2006 סיים אנאן את תפקידו כמזכ"ל האו"ם, ובמקומו התמנה באן קי מון הדרום-קוריאני. פעולתו הבולטת של אנאן לאחר סיום תפקידו הייתה התיווך בין נשיא קניה מוואי קיבאקי ויריבו הפוליטי ראילה אודינגה, במשבר שהתעורר בתחילת 2008 עקב מחלוקת על תוצאות הבחירות לנשיאות. בתיווכו של אנאן הושג הסכם להקמת ממשלת אחדות במדינה.
הביקורת על ישראל עריכה
חוגים בישראל מתחו ביקורת על תפקודו של אנאן בסכסוך הישראלי-פלסטיני.[2] מרב הביקורות טוענות לחד-צדדיות ונקיטת עמדה פרו-פלסטינית מצדו ללא גינוי מספק של הטרור.
בזמן מבצע חומת מגן גינה אנאן את ישראל על הטבח לכאורה שבוצע בג'נין. לאחר שוועדת חקירה של האו“ם ניקתה את ישראל מאשמת הטבח, התנצל אנאן על השימוש במושג "טבח".[דרוש מקור]
ביוני 2006 נפגעה משפחת ראליה מפיצוץ על חוף ימה של עזה. צה"ל פתח בחקירה, וזו העלתה כי הפיצוץ נגרם כתוצאה ממוקש או מטען שהוטמן בחוף קודם לכן. קופי אנאן הטיל ספק בממצאי התחקיר הישראלי וטען כי "הטענה הישראלית נשמעת לי מוזרה". בתום פגישה עם שגריר ישראל באו"ם, דני גילרמן, חזר בו מזכ"ל האו"ם מהדברים שאמר וטען שהגיב לספקולציה עיתונאית.[3]
ב-14 ביולי 2006, בזמן מלחמת לבנון השנייה, נהרגו ארבעה משקיפים של האו"ם במוצב אל-חיאם. המשקיפים נהרגו מתקיפת חיל האוויר, שכוונה לעמדת חזבאללה השוכנת כ-180 מ' מהמוצב אך פגעה בשוגג במוצב עצמו. אנאן טען כי "זו נראית כהתקפה מכוונת", ובתגובה לדבריו אמר ראש ממשלת ישראל אהוד אולמרט כי "האשמת אנאן לא תעלה על הדעת".[4]
כאשר יאסר ערפאת מת, אנאן ספד לו ואמר כי אישיותו תחסר לעולם ופקד על כל מוסדות האומות המאוחדות לציין יום אבל על מותו.[5]
אחרי הכהונה באו"ם עריכה
ב-2011 עמד יחד עם מנהיג השין פיין ג'רי אדמס בראש ועידת שלום בארץ הבסקים שהובילה להודעה של המחתרת הבסקית אט"א על הפסקת פעולות הטרור שלה.[6] ב-2012 מונה לשליח הקהילה הבינלאומית לסוריה, בעקבות טבח האזרחים במהלך ההתקוממות במדינה. ב-2 באוגוסט 2012 התפטר מתפקידו.[7]
קופי אנאן נפטר ב-18 באוגוסט 2018, עקב דום לב בשנתו.[8]
קישורים חיצוניים עריכה
- קופי אנאן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
- קופי אנאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
- קופי אנאן (1938-2018), דף שער בספרייה הלאומית
ביוגרפיות וראיונות
- ביוגרפיה רשמית של אנאן באתר האומות המאוחדות
- קופי אנאן, באתר פרס נובל (באנגלית)
- קופי אנאן: במרכז הסערה - ביוגרפיה מפורטת של רשת הטלוויזיה האמריקאית PBS.
- קופי אנאן, ברשת החברתית פייסבוק
- קופי אנאן, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
- קופי אנאן, ברשת החברתית אינסטגרם
- קופי אנאן, ברשת החברתית LinkedIn
נאומים וציטוטים
כתבות
- לקראת סיום כהונתו של קופי אנאן, באתר "סיקור ממוקד"
- אנשיל פפר, מזכ"ל האו"ם שהאמין בנחיצות הארגון והכיר במגבלותיו, באתר הארץ, 19 באוגוסט 2018
הערות שוליים עריכה
- ^ יצחק בן חורין, וושינגטון ואיי.פי, דו"ח: אנאן לא היה מעורב בשחיתות אך איפשר אותה, באתר ynet, 29 במרץ 2005
- ^ The UN Watch
- ^ יצחק בן-חורין, וושינגטון, אנאן חזר בו מדבריו בעקבות האירוע בחוף עזה, באתר ynet, 15 ביוני 2006
- ^ ניר חסון, שלמה שמיר, יובל אזולאי, אלוף בן, יואב שטרן, מזכ"ל האו"ם: תקיפת צה"ל נראית מכוונת; אולמרט: האשמת אנאן לא תעלה על הדעת, באתר הארץ, 27 ביולי 2006
- ^ Annan's Bow at Arafat's Grave Sparks Outrage in City, The New York Sun, 2005
- ^ המחתרת הבסקית: מפסיקים הפעילות החמושה, באתר ynet, 21 באוקטובר 2011
- ^ דניאל סיריוטי ויוני הרש, משימה בלתי אפשרית, באתר ישראל היום, 3 באוגוסט 2012
- ^ מזכ"ל האו"ם לשעבר קופי אנאן מת בגיל 80, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 18 באוגוסט 2018
מזכ"לי האומות המאוחדות | |||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
גלאדווין ג'ב (זמני) | טריגווה לי | דאג המרשלד | או תאנט | קורט ולדהיים | חוויאר פרז דה קוויאר | בוטרוס בוטרוס ראלי | קופי אנאן | באן קי-מון | אנטוניו גוטרש |