סאגה (עיר)
סאגה, (באנגלית: Saga; ביפנית: 佐賀市 ) היא עיר הבירה של מחוז סאגה, באי קיושו, יפן. העיר סאגה הייתה בירת טריטוריית סאגה בתקופת אדו, והעיר הגדולה ביותר במחוז הייזן (אנ') לשעבר. נכון ל-1 באוגוסט 2020, בעיר חיו 232,736 תושבים וצפיפות האוכלוסייה עמדה על 539 נפש לקמ"ר. השטח הכולל של העיר הוא 431.84 קמ"ר.[1]
| |||
![]() | |||
פסיפס צילומים מהעיר סאגה | |||
מדינה |
![]() | ||
---|---|---|---|
מחוז |
![]() | ||
ראש העיר | Toshiyuki Hideshima | ||
שפה רשמית | יפנית | ||
תאריך ייסוד |
1 באוקטובר 2005 ![]() | ||
שטח | 431.84 קמ"ר (2020) | ||
אוכלוסייה | | ||
‑ בעיר | 232,736 (2020) | ||
‑ צפיפות | 539 נפש לקמ"ר (2020) | ||
קואורדינטות | 33°14′41″N 130°17′59″E / 33.24470365096917°N 130.2998575765857°E | ||
אזור זמן | UTC +9 | ||
https://www.city.saga.lg.jp/ | |||
![]() ![]() |
מבין שבע ערי הבירה של המחוזות השונים, סאגה היא אחת הקטנות. כל האחרות בעלות אוכלוסייה המונה למעלה מ-500,000 תושבים. ייחודה של העיר בכך שהיא עתיקה והייתה מוקפת חומה.
העיר סאגה ממוקמת בחלק הדרום מזרחי של מחוז סאגה. לאחר מיזוג מספר עיירות וכפרים שכנים עם העיר בשנת 2005, הפכה העיר לארוכה מאוד. היא גובלת בים אריאקה מדרום ובמחוז פוקואוקה מדרום-מזרח ומצפון. החצי הצפוני של העיר כולל את הרי ספורי. ניתן להתייחס לסאגה כחלק מאזור המטרופולין הגדול פוקואוקה-קיטאקיושו (אנ').
היסטוריה
עריכההתרחבות העיר סאגה
עריכהב-1 באפריל 1889, כשהוקמה ביפן מערכת שלטונית עירונית מודרנית, והוגדרו הרשויות המקומיות של יפן (אנ'), נוסדה גם העיר המודרנית סאגה. תחום העיר הנוכחית איחד 21 כפרים משלושה מחוזות – קאנזאקי (אנ'), אוגי (אנ') וסאגה. התרחבות העיר נמשכה בשנים 1922–2007. במפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2007 היו בעיר כ–240,000 תושבים. שטח העיר היה 431.42 קילומטרים רבועים.
טירת סאגה
עריכהטירת סאגה (אנ') היא הבולטת מבין נכסי התרבות הרבים בעיר. זוהי אחת הטירות הנדירות ביפן המוקפות חומה, והיא הוקמה בשנים 1591–1593. בשנת 1726 היא נשרפה, וב–1835 שופצה. הדאימיו נבשימה נאומסה, משבט הסמוראים נבשימה (אנ'), שיפץ את העיר תוך שנתיים ועבר לגור בה. בשנת 1874 מוקמו בטירה בניין בית משפט ומשרדי מחוז. בשנת 1883 הפכה לבית ספר. עם השנים, מבני בית הספר העתיקים נהרסו ונבנו מחדש כמבני בית ספר מודרני. הטירה משמשת כיום כמוזיאון היסטורי, והיא טירת העץ המשוחזרת הגדולה ביפן.
גאוגרפיה
עריכההעיר סאגה ממוקמת בחלק הדרום מזרחי של מחוז סאגה. לאחר המיזוג האזורי ב-2005 של העיר עם העיירות והכפרים בסביבתה, העיר התארכה מאוד מצפון לדרום. כתוצאה מכך תחום השיפוט של העיר גובל בים אריאקה מדרום ובמחוז פוקואוקה מדרום מזרח ומצפון. בחצי הצפוני של העיר נמצא רכס הרי ספורי הנמשך ממזרח למערב. האזור הדרומי של העיר נמצא במישור סאגה הנמוך המגיע עד לגובה חמישה מטרים מעל פני הים. בעבר סבלה העיר רבות משיטפונות שכללו גם גלישת מי ביוב. לטיפול בבעיה הוקמו קירות מגן וסוללות עפר שמנעו את ההצפות. כביש 34 הארצי נסלל גם הוא על גבי סוללה המונעת את הצפתו[2][3]
אקלים
עריכההאקלים בסאגה הוא סובטרופי גשום (או "לח") (לפי שיטת קפן). כמות המשקעים השנתית הממוצעת בעיר נעה בין 1800 מילימטרים בערך במרכז העיר, ועד 2400 מילימטרים בערך בצפון העיר. הטמפרטורה הממוצעת השנתית נעה בין כ-13°C בצפון ועד 17°C במרכז העיר.
אקלים בסאגה 佐賀市 SAGA | |||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
חודש | ינואר | פברואר | מרץ | אפריל | מאי | יוני | יולי | אוגוסט | ספטמבר | אוקטובר | נובמבר | דצמבר | שנה |
טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°) | 10.1 | 11.8 | 15.2 | 20.7 | 25.6 | 28 | 31.6 | 32.9 | 29.4 | 24.3 | 18.2 | 12.4 | 21.7 |
טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°) | 1.8 | 2.6 | 5.7 | 10.2 | 15.2 | 19.9 | 24 | 24.6 | 20.7 | 14.7 | 8.9 | 3.6 | 12.7 |
משקעים ממוצעים (מ"מ) | 54.1 | 77.5 | 120.6 | 161.7 | 182.9 | 327 | 366.8 | 252.4 | 169.3 | 90.1 | 89.4 | 59.5 | 1,951.3 |
מקור: [4] |
אוכלוסייה
עריכה1950 | 1960 | 1970 | 1980 | 1990 | 2000 | 2010 | 2021 |
---|---|---|---|---|---|---|---|
198,243 | 206,637 | 215,000 | 236,029 | 243,726 | 243,076 | 237,501 | 232,015 |
נכון למפקד האוכלוסין בשנת 2005:
- הגיל הממוצע של האוכלוסייה: 40.3 שנים,
- האוכלוסייה הצעירה (0–14) מהווה באחוזים: 14.31%
- אוכלוסיית גיל העבודה (15–64) מהווה באחוזים: 72.10%
- האוכלוסייה המבוגרת (65+) מהווה באחוזים: 23.36%
ערים ועיירות שכנות
עריכה- במחוז סאגה; קאנזאקי, קראטסו, אוגי וטאקו.
- במחוז פוקואוקה; פוקואוקה, סווארה-קו, איטושימה, Ōkawa ויאנאגאווה.
חינוך
עריכהבעיר ישנה אוניברסיטה ציבורית אחת, אוניברסיטת סאגה (אנ'), שתי אוניברסיטאות פרטיות ושתי מכללות פרטיות.
בעיר ישנם שבעה בתי ספר תיכוניים מחוזיים ושבעה בתי ספר תיכוניים פרטיים, חטיבת ביניים מחוזית אחת ועוד ארבע חטיבות ביניים פרטיות.
תחבורה
עריכהקווי תעופה
עריכהבסאגה קיים שדה תעופה אחד בתוך העיר, שדה התעופה סאגה (אנ'), הממוקם בקוואסו. לפני פתיחתו, שדה התעופה של פוקואוקה (אנ') היה שדה התעופה הקרוב ביותר. עם זאת, אנשים רבים בסאגה עדיין משתמשים בשדה התעופה של פוקואוקה בגלל מספר המסלולים והטיסות הרבות היוצאות ממנו. ישנו קו אוטובוסים מהיר המחבר בין שני שדות התעופה.
קווי רכבת
עריכהרכבת JR קיושו משרתת את העיר. הקו הראשי שלה מגיע עד נגסאקי. קו נוסף העובר בעיר מגיע לקראצו.
כבישים
עריכהבעיר עוברים כבישים מהירים, ביניהם הכביש המהיר לנגסאקי. בנוסף עוברים בעיר הכבישים הארציים 34, 207, 208, 263 ואחרים.
אטרקציות
עריכה- בכל סתיו מתקיימת בסמיכות לעיר, באפיק הנהר היבש של נהר Kase שבשטח מחוז סאגה, פייסטת הכדורים הפורחים הבין-לאומית של סאגה (אנ'). כרבע מהמבקרים הם מהעיר סאגה. בשנת 2005 עמד מספר המבקרים על כ-15 מיליון. באירוע הזה משתתפים כדורים פורחים ממדינות רבות.
- בית התה היפני קאקורין-טאי (אנ'), שהוקם בהוראת נבשימה נאומסה בשנת 1846, ממוקם בשטח פארק קונו (Kōno) ומשקיף אל בריכה טבעית ואל צמחייה רבה.
- טירת סאגה שהוזכרה לעיל, המשמשת כיום מוזיאון.
כלכלה ותעשייה
עריכההאזורים הסובבים את העיר הם אזורים חקלאיים בהם נזרעים ונשתלים בעיקר דגנים כגון אורז. החקלאות הימית באזור ים אריאקה מתרכזת בעיקר בגידול אצות (אנ').
האזור הוא אחד מהאזורים הגדולים לייצור אורז ביפן, ליד שטחי האורז הוסבו שטחים גדולים לגידול ירקות. תעשייה קלה התפתחה באזורים הסמוכים לים אריאקה. לא ניתן היה לפתח באזור תעשייה כבדה משום שמי ים אריקה הסמוכים לחוף רדודים ולא ניתן היה להקים באזור נמל מים עמוקים לכלי שיט גדולים.
לצד התעשייה החקלאית, התפתחה באזור במחצית הראשונה של המאה ה-20 תעשיית הפחם, מבלי שהיו לה מתחרים רבים. תעשיות המזון ותעשיית הטקסטיל התפתחו לאורך סוף המאה ה-20. אף על פי שתעשיית המזון נשארה חזקה, תעשיית הטקסטיל היא הענף התעשייתי המרכזי בעיר מאז שנות ה-70. עם זאת, מאז שנות ה-90 תעשיית חלקי הרכב צמחה במהירות עקב הקמת תעשיית רכב וחלפים בצפון האי קיושו.
מאחר שהעיר סאגה היא בירת המחוז, תעשיית השירותים מושכת אליה מספר רב של עובדים. בפרברי העיר ישנם שלושה שווקים גדולים המתחרים זה בזה, על שטח של כ–50,000 מטרים רבועים.
מספר החברות שהמטות והמשרדים הראשיים שלהן נמצאים בעיר הוא הגדול ביותר במחוז, אך קטן בהשוואה לערי הבירה במחוזות השכנים. תעשיית השירותים בעיר מעסיקה מעל ל-70% מתושבי העיר, אך זהו נתון נמוך ביחס לשבעת המחוזות האחרים של קיושו[6].
בריאות
עריכהבסאגה ישנם 18 בתי חולים ושני מרכזים רפואיים.
ערים תאומות
עריכהלסאגה יש הסכמי ערים תאומות עם שש ערים: [7]
- עיר המחוז Lianyungang, הרפובליקה העממית של סין
- סאו פאולו, ברזיל
- גלנס פולס, ניו יורק, ארצות הברית
- מחוז וורן, אינדיאנה, ארצות הברית
- Cussac-Fort-Médoc, צרפת, אקיטן החדשה
- עיר המחוז Yeonje, קוריאה הדרומית
קישורים חיצוניים
עריכה- אתר האינטרנט הרשמי של ויקיפדיה (באנגלית)
- סאגה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
- סאגה, סרטונים בערוץ היוטיוב
- Ta-Ku - Beggining To End, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 1:09:46)
- סאגה, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:43)
- סאגה, בביצוע ארבעה דברים לעשות בסאגה, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 11:33)
הערות שוליים
עריכה- ^ אתר עיריית סאגה
- ^ Yushiro Iwao, Lin Wang, Hydrogeological And Geochemical Analyses Of Groundwater Behavior Of The Saga Plain, Japan, OnePetro, 2000-11-19
- ^ מפת מישורי סאגה
- ^ Japan Meteorological Agency. Retrieved May 19, 2021
- ^ Changes in the population of Saga City (corresponding area), Ministry of Internal Affairs and Communications Bureau of Statistics Census
- ^ על פי נתוני מפקד האוכלוסין של ה-1 באוקטובר 2005
- ^ "佐賀市の姉妹都市・友好都市". city.saga.lg.jp (ביפנית). Saga. נבדק ב-2020-04-10.