סאלח סעד
סאלח סעד (בערבית: صالح سعد; נולד ב-20 ביולי 1963) הוא פוליטיקאי דרוזי-ישראלי, חבר הכנסת לשעבר מטעם מפלגת העבודה בסיעת המחנה הציוני.
לידה |
20 ביולי 1963 (בן 61) בית ג'ן, ישראל ![]() | ||||
---|---|---|---|---|---|
מדינה |
ישראל ![]() | ||||
מפלגה |
מפלגת העבודה הישראלית ![]() | ||||
סיעה | המחנה הציוני, העבודה | ||||
| |||||
![]() ![]() |
קורות חיים
עריכהסעד נולד בכפר הדרוזי בית ג'ן. אביו היה תופיק סעד והוא בן למשפחה שכולה. סעד שירת כ-12 שנה כלוחם בכוחות הביטחון.
סעד פעיל במפלגת העבודה מאז שנות השמונים של המאה העשרים. שימש כמגשר ובורר מוסמך בבית הדין לעבודה, שימש כיועץ ארגוני למועצה המקומית אבו סנאן ולחברת יובל, תיפקד כיו"ר השדולה הציונית הדרוזית בבית ג'ן ופועל למען דו-קיום בישראל.
שימש כמנכ"ל חברת אלרואד בע"מ לסיעוד ורווחה.
היה מנהל חטיבת עובדי הרשויות המקומיות בגליל ויו"ר ההסתדרות החדשה במרחב גליל. בשנת 2007 נאלץ לפרוש מתפקידו בהסתדרות לאחר שבדיקה העלתה שהציג תואר פיקטיבי במשפטים מאוניברסיטת לומונוסוב במוסקבה, דבר שהעניק לו תוספת שכר. מבדיקת מבקר ההסתדרות עלה כי סעד פברק לכאורה חשבוניות של דלק שרכש בתחנת דלק בבעלותו כדי לקבל החזרי נסיעות.[1]
נחשב מקורב לעמיר פרץ. בבחירות לכנסת ה-19 היה מועמד מפלגת העבודה אך לא נבחר לכנסת. בבחירות לכנסת העשרים הוצב במקום ה-26 ברשימת המחנה הציוני לכנסת כנציג הדרוזים. עם פרישתו של מנואל טרכטנברג מהכנסת באוקטובר 2017 החל סעד לכהן כחבר כנסת בסיעת המחנה הציוני בכנסת העשרים[2] ובהתפלגות הסיעה ב־2019 השתייך לסיעת העבודה.
בבחירות לכנסת ה-21 שובץ במקום ה-17 ברשימת העבודה ולא נכנס לכנסת.
בבחירות לכנסת ה-22 שובץ במקום התשיעי ברשימה[3] ולא נבחר לכנסת.
חיים אישיים
עריכהסעד נשוי ואב ל-5, מתגורר ביישוב בית ג'ן.
קישורים חיצוניים
עריכה- סאלח סעד, באתר הכנסת (לגרסה בערבית)
- סאלח סעד, ברשת החברתית פייסבוק
- סאלח סעד, באתר כנסת פתוחה
- ניר גונטז', האם הגשת להסתדרות תואר לא קיים מאוניברסיטת מוסקבה? "למה מי אתה שתשאל אותי שאלה כזאת?!", באתר הארץ, 3 באוקטובר 2017
הערות שוליים
עריכה- ^ שי ניב, גיבור פרשת "התואר הפיקטיבי" מתמודד במפלגת העבודה, באתר גלובס, 13 בנובמבר 2012
- ^ יקי אדמקר, לאחר יותר משנתיים בכנסת: ח"כ מנואל טרכטנברג הודיע על פרישתו, באתר וואלה, 28 בספטמבר 2017
- ^ טל שלו, המקורבים קודמו, המתנגדים נדחקו: כך השתלט פרץ על רשימת העבודה, באתר וואלה, 4 באוגוסט 2019