פרנסיסקו מורנו
פרנסיסקו מורנו (בספרדית: Francisco Pascasio Moreno; 31 במאי 1852 - 22 בנובמבר 1919) היה חוקר ומגלה ארצות ארגנטיני. הוא כונה פריטו מורנו. פירוש המונח "פריטו" הוא מומחה. מורנו זכור בעיקר בזכות תרומתו הרבה לקביעת חלוקת פטגוניה בין ארגנטינה לצ'ילה. בהשפעתו קיבלה ארגנטינה כשלושה רבעים משטח פטגוניה. לאחר קביעת אופן חלוקת השטח תרם רבות לפיתוח פטגוניה. קרחון פריטו מורנו נקרא על שמו.
![]() | |
לידה |
31 במאי 1852 בואנוס איירס, ארגנטינה ![]() |
---|---|
פטירה |
22 בנובמבר 1919 (בגיל 67) בואנוס איירס, ארגנטינה ![]() |
תקופת הפעילות |
? – 22 בנובמבר 1919 ![]() |
פרסים והוקרה | |
![]() ![]() |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/e/e1/Francisco_Moreno.jpg)
ביוגרפיה וקריירה
עריכהמורנו נולד בבואנוס איירס למשפחה דתית. למד בבית ספר פרטי נוצרי. את זמנו הפנוי הקדיש לאיסוף מאובנים ביחד עם אביו. בגיל 14 הקים מוזיאון ביתי בו הוצגו המאובנים שאסף. בשנת 1872 היה בין מייסדי האקדמיה הלאומית למדעים של ארגנטינה. מיד לאחר מכן יצא למסע מחקר ראשון לפרובינציית ריו נגרו, שבפטגוניה. מסע זה היה הראשון בסדרת מסעות לגילוי אזור זה. בינואר 1876 הגיע לאגם נאוול ואפי הנמצא בחלק הדרומי של הרי האנדים. ב-15 בפברואר 1877 גילה את אגם ארחנטינו ונתן לו את שמו. ב-2 במרץ באותה שנה גילה את הר פיץ רוי וקרא לו על שמו של רוברט פיצרוי, שהיה קפטן של ספינת המחקר הביגל.
בנוסף לגאוגרפיה התמחה מורנו גם באנתרופולוגיה. ב-1 ביולי 1880 מורנו הרצה לפני האגודה האנתרופולוגית של פריז על שתי גולגולות פרה-היסטוריות שמצא באזור ריו נגרו.[1]
במסעו בשנת 1880 נאסר על ידי בני שבט טוולצ'ה ונידון למות. הוא הצליח להימלט יום לפני הוצאתו להורג.
בשנים 1882 ו-1883 חקר את הרי האנדים מבוליביה לכיוון דרום. ב-1884 ו-1885 חקר אזורים בפטגוניה הדרומיים מריו נגרו.
מורנו ידוע גם בזכות עמידת ועל האינטרסים של ארגנטינית במסגרת הסכם הגבולות מ-1881 בין צ'ילה לארגנטינה. קביעת הגבול הסתמכה במידה רבה על סקרי שטח שביצע.
פרנססיקו מורנו נפטר בשנת 1919 ונקבר בבית הקברות לה רקולטה. בשנת 1944 הועברו שרידי גופתו לאי Centinela שבאגם נאוול ואפי.
ניהול מוזיאונים והקמת אתרים לאומיים
עריכהבשנת 1888 ייסד מורנו את מוזיאון לה פלטה להיסטוריה של הטבע. זהו המוזיאון החשוב מסוגו בדרום אמריקה. מרונו אף ניהל את המוזיאון הזה. המוצגים המדעיים והאנתרופולוגיים שמורנו אסף תרמו לעיצוב המורשת התרבותית של ארגנטינה. בשנת 1903 תרם מורנו שטחים שניתנו לו בפטגוניה, כהוקרה על תרומתו לקביעת גבולות בפטגוניה המקונים לארגנטינה את מרבית השטח, לצורך הקמת פארק לאומי. הפארק הלאומי שהוקם הוא Nahuel Huapi National Park.
מדליות ופרסים
עריכהמורנו תרם רבות למחקר של פטגוניה. על תרומתו זו קיבל בשנת 1907 מדליית זהב מהחברה הגאוגרפית המלכותית של בריטניה.[2] בשנת 1909 קיבל מדליית זהב הנקראת Cullum Geographical Medal. Cullum Geographical Medal היא מדליה הניתנת על ידי החברה הגאוגרפית האמריקאית.[3] Cullum Geographical Medal היא הפרס הוותיק ביותר הניתן על ידי החברה הגאוגרפית האמריקאית החל משנת 1896.[4]
קישורים חיצוניים
עריכה- כתבי פרנסיסקו מורנו בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
- Francisco Moreno, "Two Prehistoric Skulls Brought Back from the Rio Negro", Internet Archive
הערות שוליים
עריכה- ^ Francisco Moreno, "Two Prehistoric Skulls Brought Back from the Rio Negro", Internet Archive
- ^ Medals and Awards Gold Medal Recipients Royal Geographic Society
- ^ CULLUM GEOGRAPHICAL MEDAL RECIPIENTS 1900s American Geographical Society
- ^ CULLUM GEOGRAPHICAL MEDAL American Geographical Society