חידונאי
ערך מחפש מקורות | |
חידונאי הוא אדם העוסק בחיבור חידות ובהצגתן הפומבית.
כבר בתנ"ך רווח הנוהג לחוד חידות. שמשון חד לפלשתים חידה לא פתירה ("חידת חמיצר" בלשון ימינו) כדי למצוא תואנה להכות בהם. מלכת שבא באה לביקור אצל שלמה המלך ומנסה אותו בחידות כדי לעמוד מקרוב על גודל חכמתו.
במאה ה-12 עסק אברהם אבן עזרא בחיבור חידות ובפתרון חידות. על-פי המסופר, ניצלו חייו וחיי תלמידיו בזכות פתרון שמצא לבעיית יוספוס הכללית.
בשנות השישים של המאה ה-20 זכה להצלחה רבה בישראל החידונאי שמואל רוזן, שהציג את חידותיו (בעיקר חידות לשוניות וחידות דעת) בתוכנית הרדיו השבועית "קפד ראשו", וכן ערך חידונים פומביים. חידונאי נוסף שפעל באותה עת הוא שבח וייס, לימים יו"ר הכנסת, שעסק בתחום זה בעת שהיה סטודנט.
חידונאים מפורסמים במדינות שונות
עריכה- קלוד באשה, שפעל במאה ה-16 בצרפת.
- הנרי ארנסט דודני, שפעל במאה ה-19 בבריטניה, ופרסם את חידותיו (בעיקר חידות מתמטיות) בכתבי עת ובספרים.
- סם לויד, שפעל במאה ה-19 בארצות הברית, ופרסם את חידותיו (בעיקר חידות מתמטיות, אך גם חידות מכניות) בכתבי עת ובספרים.
- מרטין גרדנר שפעל במאה ה-20 בארצות הברית, ופרסם חידות מתמטיות במשך חצי יובל שנים בטורו בירחון Scientific American. כמו כן עסק בהוצאה מחודשת של כתבי קודמיו, דודיני ולויד.