דוד שירזי
דוד שירזי (11 בינואר 1947 – 9 ביוני 1967) היה חייל צה"ל שהוענק לו צל"ש הרמטכ"ל, שהוסב בהמשך לעיטור הגבורה, הגבוה בעיטורי צה"ל, על תפקידו בקרב תל פאחר, בו נהרג מאש הצבא הסורי.
![]() | |
לידה |
11 בינואר 1947 תל אביב, ישראל |
---|---|
נהרג |
9 ביוני 1967 (בגיל 20) תל פאחר, רמת הגולן |
מקום קבורה | הר הרצל |
מדינה |
ישראל ![]() |
השתייכות |
![]() |
תקופת הפעילות | פברואר 1965 – 9 ביוני 1967 (כשנתיים) |
דרגה |
![]() |
תפקידים בשירות | |
לוחם בחטיבת גולני | |
פעולות ומבצעים | |
![]() | |
עיטורים | |
![]() | |
![]() ![]() |
קורות חייו
עריכהשירזי נולד בשנת 1947 לשמחה ונעים בתל אביב. למד בבית הספר היסודי 'קדמה'. בנערותו הצטיין בספורט, בעיקר בשחייה וכדורגל.
שירותו בצה"ל ופועלו בקרב תל פאחר
עריכה- ערך מורחב – קרב תל פאחר
בפברואר 1965 התגייס לחטיבת גולני ושירת כרובאי בגדוד 12. במהלך שירותו הצבאי פרצה מלחמת ששת הימים והוא לחם עם גדודו ברמת הגולן.
לחימתו בקרב תל פאחר
עריכהשירזי השתתף בניסיון הפריצה למוצב תל פאחר כשעל גבו פגזי מרגמה במשקל של 12 ק"ג. במהלך הפריצה כשל ניסיון פיצוץ גדר המוצב באמצעות בונגלור טורפדו ושירזי (על ציודו) זינק על הגדר ונשכב ארצה. אחריו זינק גם טוראי יעקב חודרה ונשכב על גדרות התיל. שירזי וחודרה איפשרו לחבריהם לעבור את הגדר תוך שהם דורכים עליהם. לאחר מכן קם שירזי, והדביק את הפער למפקד הפלוגה שלו. שירזי המשיך בלחימה כשהוא לחלופין מסתער ומספק פגזים לרגם הפלוגתי. כשתמו הפגזים יצא שירזי יחד עם מפקד פלוגתו ועם מקלען להסתערות לעבר מרכז המוצב. כשהגיעו למרכז המוצב החלו לחפות באש על חוליות אחרות שהסתערו[1]. במהלך החיפוי נפצע המקלען ושירזי נטל את המקלע והמשיך בחיפוי כשהוא משתק כמה מעמדות הצבא הסורי. במהלך החיפוי נורה בראשו בידי צלף ומת[2].
על פועלו בקרב הוענק לו לאחר מותו צל"ש הרמטכ"ל שהומר ב-1973 בעיטור הגבורה, העיטור הגבוה ביותר בצה"ל[3].
תיאור המעשה: ביום ה-9 ביוני 1967, בקרב על תל-פחר, הגיעה יחידתו של טור' דוד שירזי ז"ל, תוך לחימה עיקשת, עד גדרות המוצב. מטען-צינור שהוחדר לגדר לא פעל ואז קפץ טור' דוד שירזי ז"ל על הגדר וחבריו עברו על גופו ונכנסו ליעד. אחר זאת, לקח מקלע של אחד הפצועים והמשיך בלחימה. טור דוד שירזי ז"ל נהרג בשעת לחימה ביעד. על מעשה זה הוענק לו: עיטור הגבורה ניסן תשל"ג אפריל 1973, משה דיין, שר הבטחון
מותו ומורשתו
עריכהשירזי הובא לקבורה בבית-העלמין הצבאי בעפולה ולאחר זמן הועבר לבית העלמין הצבאי בהר הרצל בירושלים, לפי בקשתו של סבו שנכדו ייקבר בעיר הקודש[4].
אחיו של דוד שירזי, אריה שירזי, חיבר שיר להנצחתו[5]. אחיינו של שירזי, בן אחיו משה, נקרא דוד על שמו[1].
בשנת 2010 ערך ארגון יד לבנים כנס הוקרה לשירזי[5].
הביטוי לשכב על הגדר הפך נפוץ בעקבות מורשת הקרב שהותיר אחריו שירזי, בתחילה בצה"ל ולאחר מכן בכלל העברית החדשה.
שירזי מונצח בגן הבנים בתל אביב-יפו, באנדרטה לבני העיר שנפלו במערכות ישראל בבת ים, במצפה גולני בתל פאחר ובבית יד לבנים בתל אביב-יפו.
ראו גם
עריכהקישורים חיצוניים
עריכה- קורות החיים של דוד שירזי, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
- דוד שירזי, באתר הגבורה
- חן קוטסבר, נשכב על הגדר והחברים עברו / טוראי דוד שירזי ז"ל, באתר nrg, 24 באפריל 2001
- שלמה מן, הלוחמים עשו השלמת תחקיר בעצמם, באתר "נעמוש", 3 בנובמבר 2016
- שלמה מן, לשכב על הגדר, באתר "נעמוש", 3 בנובמבר 2016
- דוד שירזי, באתר "עכבר העיר".
- דוד שירזי, באתר "יו-טיוב".
- דוד שירזי, באתר "גולני".
הערות שוליים
עריכה- ^ 1 2 מתוך קטע שהקריא דוד שירזי (אחיינו של מושא הערך) ביום הזיכרון.
- ^ כתבה באתר עכבר העיר
- ^ בשנת 1970 נחקק חוק העיטורים בצבא הגנה לישראל, בו נקבעו עיטור הגבורה ועיטורים נוספים. בעקבות החוק נבחנו מחדש המקרים של מי שקיבלו את צל"ש הרמטכ"ל על ידי ועדה וחלק מהצל"שים הומרו בעיטורים. במקרה זה הומר הצל"ש בעיטור הגבורה
- ^ באתר של חטיבת גולני
- ^ 1 2 טוראי דוד שירזי, באתר הגבורה