יונתן זקס
הרב יעקב צבי [שם לועזי: ג'ונתן[1] הנרי] זקס (הברון זקס ; באנגלית: Jonathan Henry Sacks, Baron Sacks; 8 במרץ 1948 כ"ז באדר א׳ ה'תש"ח – 7 בנובמבר 2020 כ' בחשוון ה'תשפ"א)[2] היה הוגה דעות יהודי-בריטי, כיהן כרב הראשי של הקהילות העבריות המאוחדות בחבר העמים הבריטי בין 1991 ל-2013. ב-2005 הוענק לו תואר אבירות, וב-2009 צורף לבית הלורדים בתואר הברון זקס מאולדגייט. היה פעיל בדיאלוג בין-דתי בממלכה ועסק בחשיבותה של האמונה היהודית בעולם המודרני, נושא שעליו חיבר ספרים רבים. לאחר פרישתו מתפקיד הרב הראשי שימש כפרופסור בקינגס קולג' לונדון, באוניברסיטת ניו יורק ובישיבה יוניברסיטי.
![]() | |
לידה |
8 במרץ 1948 למבת', הממלכה המאוחדת ![]() |
---|---|
פטירה |
7 בנובמבר 2020 (בגיל 72) כ' בחשוון ה'תשפ"א לונדון, הממלכה המאוחדת ![]() |
כינוי | יונתן זקס |
מדינה |
הממלכה המאוחדת ![]() |
השכלה |
|
תקופת הפעילות |
? – 7 בנובמבר 2020 ![]() |
מעסיק |
אוניברסיטת אסקס, אוניברסיטת ניוקאסל, קינגס קולג' לונדון, אוניברסיטת מידלסקס ![]() |
תפקידים נוספים |
רב ראשי, חבר בית הלורדים ![]() |
רבותיו | הרב נחום רבינוביץ', הרב יוסף דב סולובייצ'יק, רבי מנחם מנדל שניאורסון |
rabbisacks | |
פרסים והוקרה |
|
![]() ![]() |
קורות חייו
עריכהגדל בפינצ'לי שבלונדון, אנגליה, במשפחה יהודית-אורתודוקסית. אמו היא נכדת הרב אריה ליב פרומקין[3]. למד בבית-הספר האנגליקני סט. מארי'ז הסמוך ובכרייסט'ס קולג'[4]. הוסמך לרבנות בישיבת עץ חיים (לונדון) וב-Jews' College שבלונדון, שם למד אצל הרב נחום רבינוביץ'. בעל תואר ראשון מאוניברסיטת קיימברידג' ודוקטורט מקינגס קולג' לונדון.
בין הדמויות התורניות שציין כמי שהשפיעו על אישיותו הרמב"ם (שממנו "למד על חשיבות השילוב בין תורה למדע"), הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק (שממנו "למד לא לפחד משום מחשבה שנמצאת בתרבות אחרת") והרב מנחם מנדל שניאורסון (שבו ראה "מנהיג של מנהיגים")[5].
בשנת 1991 החליף את הרב לורד יעקובוביץ כרב הראשי של בריטניה. בתפקידו זה שם דגש על החינוך היהודי. ייעץ לג'ון מייג'ור, טוני בלייר וגורדון בראון. לזקס היו קשרים טובים גם בבית המלוכה הבריטי, בפרט עם צ'ארלס, נסיך ויילס. ביולי 2009 הוענק לו התואר "הברון זקס מאולדגייט", והוענק לו מושב לכל חייו בבית הלורדים הבריטי.
זקס הקפיד על שימור הקו האורתודוקסי של הרבנות הראשית הבריטית, אף שהדבר עלה לו בביקורת ובעימותים. ב-1997 החרים את הלווייתו של הרב הרפורמי והידוען הוגו גרין (אנ'), אך השתתף בטקס אזכרה לכבודו. במכתב לאב"ד לונדון הרב חנוך דב פאדווא הצטדק בטענה שבא להוקיר את "אותו האיש" כניצול שואה ולא כאיש דת, וכי צעדי פיוס כאלה נדרשו גם כדי למנוע מהרפורמים "מהרסי ומחריבי הדת" לתבוע עצמאות מהממסד בראשותו. המכתב הודלף לתקשורת ועורר שערורייה. במקרה נוסף, ב-2003, גיבה בית-כנסת בבורנמות' שמנע עלייה לתורה מלואיס ג'ייקובס – שסולק מק"ק כנסת ישראל ב-1961 באשמת כפירה בתורה מן השמים. ב-2002 כתב בספרו 'לכבוד השוני' כי "אלוהים דיבר אל האדם בשפות רבות, בנצרות לנוצרים ואסלאם למוסלמים". הדבר עורר ביקורת וחשש בקרב רבני ק"ק כנסת ישראל, ובדיון מיוחד במנצ'סטר הסביר זקס כי לא התכוון אלא לדברי הרמב"ם במשנה תורה (הלכות מלכים ומלחמות, פרק י"א, הלכה ד') כי "וכל הדברים האלו של ישוע הנוצרי, ושל זה הישמעאלי שעמד אחריו אינן אלא ליישר דרך למלך המשיח". המשפט הוסר במהדורה הבאה[6].
בשנת 2013 פרש מתפקיד הרב הראשי של בריטניה, והוחלף על ידי הרב אפרים מירוויס[7].
בין האוניברסיטאות שהעניקו לזקס תואר דוקטור לשם כבוד אוניברסיטת קיימברידג', גלאזגו, חיפה, אוניברסיטת בר-אילן, מידלסקס (אנ'), ישיבה יוניברסיטי, ליברפול וסנט אנדרו.
זקס הרבה להיפגש עם אנשי דת ופוליטיקאים בעולם ושאף ליצור דו-שיח בין הדתות כמו גם בין מנהיגי העולם. הוא ראה את תפקידו כפילוסוף המעורב בחיי המעשה וביקש להביא לידיעת מנהיגי העולם את הגישה היהודית, כפי שהוא רואה אותה, לשאלות הפילוסופיות הגדולות, כמו גם לסוגיות המוסריות העומדות על סדר היום.
ב-2016 זכה בפרס טמפלטון (אנ'), בסכום של מיליון דולר וחצי, על תרומה יוצאת דופן לממד הרוחני בעולם[8].
נפטר ב-7 בנובמבר 2020 כ' בחשוון ה'תשפ"א לאחר התמודדות עם מחלת סרטן[9].
הותיר אחריו אישה ושלושה ילדים.
השקפתו
עריכהזקס נחשב להוגה שדוגל בפתיחות תרבותית. הוא ביקר את הגישה החרדית המתבדלת מהעולם ומהתרבות הכללית. זקס הדגיש את החשיבות של שילוב לימוד המדעים עם לימוד התורה, כבסיס להבנה עמוקה יותר של העולם ושל מקומנו בו.
בין יסודות הגותו מנה את "היהדות כקול של התקווה בשיחה האנושית, בניגוד לשיח של הטרגדיה היוונית". את הדת הוא ראה כקריאה רדיקלית לאדם לקחת אחריות על הסובב אותו ולא להיכנע לגורמים שרירותיים, דטרמיניסטיים או שלטוניים: "היחידים אינם חסרי אונים לנוכח כוחות אל-אישיים... אנו יכולים לשנות את עצמנו, ובאמצעות מערכות יחסים מיוסדות-ברית עם אחרים, אנו יכולים לשנות גם את העולם"[10].
העיקרון השני שלו היה "הכבוד לשוני": היהדות היא הדת המונותיאיסטית היחידה שאינה מתיימרת להחזיק במונופול על הדת, ולכן היא רואה בחיוב את הדיאלוג עם דתות וזרמים אחרים. בספרו "לכבוד השוני"[11], כתב על גירוש "השד האפלטוני", כלומר השתחררות המחשבה המערבית מהטענה שישנה אמת אוניברסלית אחת ושכל בני האדם זהים. לדעתו, מחשבה זו היא שעומדת בבסיסן של מלחמות הדת, הג'יהאד והאידאולוגיות הטוטליטריות, על כל הסבל הנורא שגרמו, והיא גם זו שעלולה להפוך את הגלובליזציה לתופעה המחסלת תרבויות מקומיות ומסורות ייחודיות.
העיקרון השלישי של זקס היה חשיבות חיי הרוח. לדבריו, בניגוד לתפיסתו של ניטשה שצידד ברעיון העוצמה, היהדות עוסקת בעוצמת הרעיון. העם היהודי היה הראשון בהיסטוריה שהעניק חינוך לכל בניו, 1,800 שנה לפני שהרעיון הזה אומץ באנגליה (ראו תקנת יהושע בן גמלא).
עיקרון נוסף של זקס היה האחריות היהודית לתיקון העולם כולו ומכאן גם החובה לחבר בין ההגות היהודית וההגות הכללית.[12]
זקס טען כי היהדות היא התרבות היחידה בהיסטוריה שתור הזהב שלה נמצא בעתיד ולא בעבר.
עמוס עוז אמר על זקס כי הוא "אחד היהודים הבולטים ביותר בדור שלנו, לא רק בגלל ספריו הנפלאים, לא רק בגלל עבודתו הקשה כמנהיגם של רבים באנגליה ובהם גם לא יהודים, אלא בראש ובראשונה כי הוא אחד האנשים היחידים שמציעים לנו דיאלוג קשה"[13].
בתקופת האינתיפדה השנייה העביר ביקורת פומבית על פעולות ישראל ביהודה ושומרון ובעזה. בריאיון שהעניק לעיתון "הגארדיאן" אמר ש"מתרחשים בגדה ובעזה דברים שכיהודי גורמים לי אי-נוחות רבה"[14].
בספר "הבית שאנו בונים יחד", זקס מציג ניתוח של האתגרים העומדים בפני החברה הבריטית במאה ה-21 והצעה לקראת בניית חברה טובה יותר. זקס מבקר את הגישה הרב-תרבותית וטוען כי היא מחזקת פילוגים חברתיים במקום לגשר עליהם. במקום גישה זו, הוא מציע לבנות נרטיב לאומי משותף שיעניק תחושת שייכות ויעוד משותף. בנוסף, זקס מדגיש את החשיבות של חיזוק מושג "טובת הכלל", של פיתוח תרבות של נימוס ואחריות, ושל ההגנה על מרחבים ניטרליים מפני פוליטיזציה.[15]
במקביל, זקס מדגיש את החשיבות של כבוד הדדי ושיתוף פעולה בין קבוצות שונות בחברה. הוא מציע גישה של אינטגרציה, שאינה מובילה להתבוללות, תוך הכרה בשונות התרבותית והדתית. הספר מציע רעיונות מעשיים לקידום שוויון, אחדות חברתית ופתרון סכסוכים בין קבוצות שונות.[16] זקס קורא לכל אזרח לקחת חלק פעיל בבניית עתיד טוב יותר, תוך הדגשת חשיבות הנתינה ותחושת השייכות.[16][15]
סיפור יציאת מצרים כסיפור מכונן בתרבות המערבית
עריכהלדעת זקס, סיפור יציאת מצרים, אינו רק סיפור מקראי לאומי, אלא סיפור שהשפיע עמוקות על תולדות הפוליטיקה במערב. לדעתו, הרפורמציה, המצאת הדפוס ותרגום התנ"ך לשפות רבות תרמו להפצת המסר המקראי בקרב ההמונים. זה המקור "שממנו שאבו אנשים השראה לנתץ כבלי עבר ולבנות חברה חדשה על אדני החירות".[17] הוא שימש כבסיס רעיוני למאבקים רבים למען חירות ושוויון, בפרט בבריטניה ובארצות הברית. מנהיגים כגון אוליבר קרומוול וג'ון אדמס ראו בארצותיהם את מימוש חזון יציאת מצרים. הרעיון של "עם נבחר" המוביל את האנושות אל החירות הפך לחלק מהזהות האמריקנית, והשפיע על הכרזת העצמאות ועל חוקה.[18][17] כמו כן, הוא היווה השראה לשחורים אמריקנים כאשר נאבקו להשגת זכויות אזרח.[17]
ההשפעה העמוקה של סיפור יציאת מצרים עדיין ניכרת בפוליטיקה המערבית והיא נובעת, לדעת זקס, מהרעיונות המרכזיים הטמונים בו: שוויון מול אלוהים, הזכות לחירות, המאבק בצדק, והאמונה בהשגחה עליונה. רעיונות אלו היוו בסיס למאבקים נגד עריצות ושלטון רודני, ונתנו השראה למנהיגים דתיים ופוליטיים. זקס סובר שדווקא המהפכות שהושפעו מהמקרא הצליחו לייצר חברה חופשית יותר, בניגוד למהפכות שהושפעו מהפילוסופים.[18]
ספריו
עריכהזקס חיבר כעשרים ספרים, שבהם הוא פורש השקפת עולם רחבה על תפקיד הדתות, הגלובליזציה, אתיקה ואחריות חברתית, עתידה של היהדות ועוד.
- תרגום ופירוש לסידור בהוצאת קורן.
- משבר וברית: מחשבה יהודית מודרנית ופוסט־מודרנית, תרגמה: שרה פרידמן, ירושלים: מאגנס, 2000[א]
- ישראל – חלומות ומציאות: דו-שיח, בשיתוף עמוס עוז, רמת גן: המחלקה למדע המדינה של אוניברסיטת בר-אילן, 2002
- רדיקלית אז, רדיקלית עכשיו: מורשת הדת העתיקה בעולם, תרגם: מנשה ארבל, ירושלים: שלם, 2007[ב]
- לכבוד השוני: כיצד נוכל למנוע את התנגשות התרבויות?, תרגם: צור ארליך, ירושלים: טובי, 2008[ג], זוכה פרס גרוומאייר (אנ')
- לרפא עולם שבור: החיים כקריאה לאחריות, תרגם: צור ארליך, ירושלים: טובי, 2010[ד]
- השותפות הגדולה: הדת, המדע וחיפוש אחר המשמעות, תרגם: צור ארליך, ירושלים: ספרי מגיד, קורן, 2013[ה]
- פסח על שום מה?: הגדה של פסח בביאור ובתוספת מאמרים, תרגמה: ברוריה בן ברוך, ירושלים: ספרי מגיד, קורן, 2015[ו]
- לא בשם האל: אל מול האלימות הדתית, תרגם: צור ארליך, ירושלים: ספרי מגיד, קורן, 2016[ז]
- שיג ושיח: קריאות חדשות בפרשת השבוע (שני כרכים), תרגם: צור ארליך, ירושלים: ספרי מגיד, קורן, 2017[ח]
- מועדים לשיחה: קריאות חדשות בחגי ישראל, תרגם: צור ארליך, ירושלים: ספרי מגיד, קורן, 2019[ט]
- בלשון עתיד: חזון ליהודים וליהדות בתרבות הגלובלית, תרגם: צור ארליך, ירושלים: ספרי מגיד, קורן, 2021[י]
- רעיונות משני-חיים: קריאות חדשות בפרשת השבוע, תרגם: צור ארליך, ירושלים: ספרי מגיד, קורן, 2021[י"א]
- מוסריות: שיקום הטוב המשותף בעידן מפולג, תרגם צור ארליך, ספרי מגיד, קורן, 2022.
- הבית שאנו בונים ביחד - בנייה מחדש של החברה, תרגום: ברוריה בן ברוך, ספרי מגיד, קורן, 2023.
- שיעורים במנהיגות - קריאות חדשות בפרשת השבוע, תרגם צור ארליך, ספרי מגיד, קורן, 2023.[י"ב]
ספרים נוספים באנגלית
עריכה- Traditional alternatives: Orthodoxy and the future of the Jewish people[י"ג], לונדון: מכללת היהודים, 1989
- Tradition in an Untraditional Age: essays on modern Jewish thought[י"ד], הרטפורדשייר: ולנטין מיצ'ל (אנ'), 1990
- The persistence of faith: religion, morality & society in a secular age[ט"ו], לונדון: וויידנפלד וניקולסון (אנ'), 1991
- Arguments for the sake of heaven: emerging trends in traditional Judaism[ט"ז], מרילנד: ג'ייסון ארונסון (אנ'), 1991
- One people?: tradition, modernity, and Jewish unity[י"ז], לונדון: ספריית ליטמן לתרבות יהודית, 1993
- Will we have Jewish grandchildren?: Jewish continuity and how to achieve it[י"ח], הרטפורדשייר: ולנטין מיצ'ל, 1994
- Community of Faith, לונדון: חלבן, 1995
- Torah studies: discourses by the Lubavitcher Rebbe Rabbi Menachem M. Schneerson[י"ט], ברוקלין: קה"ת, 1996
- The Politics of Hope[כ], לונדון: ג'ונתן קייפ (אנ'), 1997
- Morals and markets: seventh annual IEA Hayek Memorial Lecture[כ"א]
עם פרשנות מאת נורמן פ' בארי (אנ'), רוברט דיווידסון ומייקל נובק (אנ'), לונדון: המכון לעניינים כלכליים (אנ'), 1999 - Celebrating Life: finding happiness in unexpected places[כ"ב], לונדון: פאונט, 2000
- The Chief Rabbi's Haggadah: Hebrew and English text[כ"ג] (מאמרים ופירושים)
עם תרגום ההגדה לאנגלית מאת הרב שלמה ריסקין, לונדון: הרפר קולינס, 2003 - The home we build together: recreating society[כ"ד], לונדון: רציפות (אנ'), 2007
- The Koren mesorat harav siddur: nusah Ashkenaz[כ"ה] (תרגום התפילות), עם פרשנות המבוססת על שיעורי הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק (בוסטון)
NY: OU, ירושלים: קורן, 2011 - The Koren Siddur nusaḥ Sefarad[כ"ו] (מבוא, תרגום ופירוש), ירושלים: קורן, 2015
- The Koren Siddur nusaḥ Ashkenaz[כ"ז] (מבוא, תרגום ופירוש), ירושלים: קורן, 2015
- The Koren Siddur for Shabbat and Ḥagim[כ"ח] (תרגום), ירושלים: קורן, 2015
- Covenant & Conversation: A Weekly Reading of the Jewish Bible, Leviticus-Numbers[כ"ט] (Two volumes)
NY: OU, ירושלים וקונטיקט: ספרי מגיד, קורן, 2015–2017 - The Koren ani tefilla Shabbat siddur[ל] (תרגום), עם פירוש מאת הרב ד"ר ג'יי גולדמינץ, ירושלים: קורן, 2016
- Essays on Ethics: A Weekly Reading of the Jewish Bible[ל"א], ירושלים: ספרי מגיד, קורן, 2016
- The Koren Rav Kook Siddur: with commentary based upon the teachings of Rabbi Avraham Yitzḥak haKohen Kook[ל"ב] (תרגום התפילות), בתרגום ובעיבוד הרב בצלאל נאור, ירושלים: קורן, 2017
- The Koren shalem siddur[ל"ג] (תרגום ופירוש), ירושלים: קורן, 2017
- Morality: Restoring the Common Good in Divided Times[ל"ד], ניו יורק: ספרים בסיסיים (אנ'), 2020
לקריאה נוספת
עריכה- גלעד סרי-לוי, ביקורת ספרים: לא נוכל, אבל לא יזיק לנסות, אקדמות כב (עמ' 235–240), ניסן ה'תשס"ט (2009)
- יאיר שלג, דיוקן – מקור ראשון, ממלכתי דתי: ריאיון עם רבה הפורש של הממלכה המאוחדת, באתר nrg, 7 בפברואר 2013
- אביתר לרנר, הסיפור היהודי: הזהות היהודית בהגותו של הרב יונתן זקס, אקדמות לא (עמ' 59–73), אדר ב ה'תשע"ט (2019)
- נתנאל פישר, פרידה מהרב זקס: היהדות היא קריאה לקבל אחריות, ישראל היום, 8 בנובמבר 2020
קישורים חיצוניים
עריכה- אתר האינטרנט הרשמי של יונתן זקס (באנגלית)
- יונתן זקס, ברשת החברתית פייסבוק
- יונתן זקס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
- יונתן זקס, ברשת החברתית אינסטגרם
- יונתן זקס, סרטונים בערוץ היוטיוב
- יונתן זקס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
- יונתן זקס (1948-2020), דף שער בספרייה הלאומית
- האתר של הרב זקס (באנגלית)
- Induction of the Chief Rabbi, סרטון משנת 1991 המתעד את בחירתו של הרב זקס, כולל טקס ההכתרה וראיון איתו
- אנשיל פפר, רב פעלים, באתר הארץ, 19 בדצמבר 2007
- אריאל הורוביץ, בלי לערב פוליטיקה, שיחה בין הרב זקס לרב יובל שרלו, באתר המוסף של בית אבי חי, 19 בנובמבר 2013
- טלי פרקש, הרב הלורד ג'ונתן זקס: "החיבור בין פוליטיקה לרבנות בישראל - אסון", 2 ביוני 2015
- אריאל שנבל, מקור ראשון, הדת היא הפתרון: הרב שגילה את סוד השלום העולמי, באתר nrg, 27 במאי 2016
- מירון איזקסון, הרב יונתן זקס והשיחה היהודית הגדולה, באתר הארץ, 8 בנובמבר 2020
- עידו פכטר, דבק בעמו: הרב יהונתן זקס היה הרב הראשי של היהדות, בעיתון מקור ראשון, 11 בנובמבר 2020
- אנשיל פפר, מת רבה הראשי לשעבר של בריטניה, שהיה לנציג הרהוט ביותר של היהדות בתפוצות, באתר הארץ, 8 בנובמבר 2020
- צביקה קליין, הרב זקס כבש את העולם אך התקשה לפנות לישראלים בשפתם, בעיתון מקור ראשון, 14 בדצמבר 2020
- פרופ' יובל אלבשן, פרופ' יובל אלבשן נפרד מיונתן זקס: הרב שהאמין באדם, באתר גלובס, 8 בנובמבר 2020
- אנו - מוזיאון העם היהודי, עץ חיים שהתגלה בישראל מאוחר מדי: שנה למותו של יונתן זקס, באתר הארץ, 14 בנובמבר 2021
- שגרירם של ישראל, השילוח 22.
- שרגא ביק, רדיקלית שם, שמרנית כאן: פלורליזם דתי, חילון ושאלות של כוח בהגותו של הרב יונתן זקס, מחקרי ירושלים במחשבת ישראל כו (2021).
ביקורת ספרים:
- רן בן־נון, תורת השלום, באתר ynet, 16 בפברואר 2009
- ניר מנוסי, עומק הסתירה, עומק החיבור: ביקורת על "השותפות הגדולה" מאת הרב יונתן זקס, בבלוג "הרהורי תשובה", 8 בנובמבר 2013
- צביה גרינפילד, איך אדם רציונלי במאה ה–21 יכול לאהוב את אלוהים, באתר הארץ, 14 במאי 2014
- גילי איזיקוביץ, בעקבות שורשי הפונדמנטליזם הדתי, באתר הארץ, 3 במאי 2016
- אושי דרמן, עץ החיים הגדול: שנה לפטירתו של הברון והרב יונתן זקס, בלוג באתר בית התפוצות, נובמבר 2021
- כל הכתבות על הרב זקס, באתר ערוץ 7
ביאורים
עריכה- ^ שנת הוצאת המקור: 1992
- ^ שנת הוצאת המקור: 2001
- ^ שנת הוצאת המקור: 2002
- ^ שנת הוצאת המקור: 2005
- ^ שנת הוצאת המקור: 2011
- ^ שנת הוצאת המקור: 2013
- ^ שנת הוצאת המקור: 2015
- ^ שנת הוצאת המקור: 2009 ו־2012
- ^ שנת הוצאת המקור: 2017
- ^ שנת הוצאת מקור: 2009
- ^ שנת הוצאת המקור: 2018
- ^ שנת הוצאת המקור: 2015
- ^ חלופות מסורתיות: אורתודוקסיה ועתידו של העם היהודי
- ^ מסורת בעידן לא מסורתי: מאמרים על מחשבת ישראל היהודית המודרנית
- ^ נצחיות האמונה: דת, מוסר וחברה בעידן חילוני
- ^ מחלוקת לשם שמיים: מגמות מתפתחות ביהדות המסורתית
- ^ עם אחד?: מסורת, מודרניות ואחדות יהודית
- ^ האם יהיו לנו נכדים יהודים?: המשכיות יהודית והדרך אליה
- ^ לימוד תורה: שיחות מאת הרבי מליובאוויטש, הרב מנחם שניאורסון
- ^ הפוליטיקה של התקווה
- ^ מוסר ושווקים: ההרצאה השנתית השביעית לזכר האייק של המכון לעניינים כלכליים
- ^ חוגגים את החיים: למצוא אושר במקומות לא צפויים
- ^ הגדת הרב הראשי: טקסט בעברית ובאנגלית
- ^ הבית שאנו בונים יחד: יצירת החברה מחדש
- ^ סידור קורן מסורת הרב: נוסח אשכנז
- ^ סידור קורן נוסח ספרד
- ^ סידור קורן נוסח אשכנז
- ^ סידור קורן לשבת ולחגים
- ^ שיג ושיח: קריאה שבועית בפרשת השבוע, ויקרא–במדבר
- ^ סידור קורן לשבת אני תפילה
- ^ מאמרים על אתיקה: קריאה שבועית בפרשת השבוע
- ^ סידור קורן הרב קוק: עם פרשנות המבוססת על משנת הרב אברהם יצחק הכהן קוק
- ^ סידור קורן השלם
- ^ מוסריות: שיבה אל טובת הכלל בתקופה מפולגת
הערות שוליים
עריכה- ^ השם תועתק לעברית "יונתן"
- ^ הרב יונתן זקס, באתר הוצאת קורן
- ^ קולוניה יהודית בעזה | שלוה וייל, באתר מוסף "שבת" - לתורה, הגות ספרות ואמנות, 2015-03-15
- ^ זקס, The Interfaith Imperative.
- ^ זקס, An Unparalleled Leader.
- ^ [Lord Sacks: the two sides of the chief rabbi, הגרדיאן, 25 באוגוסט 2013; [http://www.telegraph.co.uk/news/uknews/1408406/Chief-Rabbi-to-amend-heresy.html Chief Rabbi to amend 'heresy', דיילי טלגרף, 27 בספטמבר 2002.; Leaked letter widens schism in Jewry, האינדפנדנט, 15 במרץ 1997.
- ^ הרב אפרים מירויס נבחר לרבה הראשי של בריטניה, באתר בחדרי חרדים, 18 בדצמבר 2012
- ^ נתנאל לייפר, הרב זקס הוכרז כזוכה בפרס טמפלטון היוקרתי, באתר כיפה, 03 במרץ, 2016 11:49
- ^ משה ויסברג, רבה הראשי לשעבר של בריטניה הלך לעולמו, באתר בחדרי חרדים, 7 בנובמבר 2020
- ^ רדיקלית אז, רדיקלית עכשיו, עמ' 74
- ^ תיאור באתר text
- ^ נתנאל פישר, פרידה מהרב זקס: היהדות היא קריאה לקבל אחריות, באתר ישראל היום, 8 בנובמבר 2020
- ^ ישראל - חלומות ומציאות, דו-שיח בין הרב זקס לבין עמוס עוז, עמ' 27
- ^ אליהו סלפטר, מותר כבר לתפוצות לבקר את ישראל, באתר הארץ, 18 בספטמבר 2002
- ^ 1 2 The Home We Build Together: Recreating Society | The Rabbi Sacks Legacy (באנגלית)
- ^ 1 2 The Home We Build Together: Recreating Society | Jewish Book Council, www.jewishbookcouncil.org, 2008 (באנגלית)
- ^ 1 2 3 יונתן זקס, רדיקלית אז, רדיקלית עכשיו, מגיד, 2016, עמ' 99
- ^ 1 2 "החירות מדברת במבטא עברי" / יונתן זקס, באתר מוסף "שבת" - לתורה, הגות ספרות ואמנות, 2013-03-22